Alessandro Fortis | |
---|---|
![]() |
|
Italian pääministeri | |
Monarkki | Viktor Emanuel III |
Edeltäjä | Tommaso Tittoni |
Seuraaja | Sidney Sonnino |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 16. syyskuuta 1842 Forlì, Kirkkovaltio |
Kuollut | 4. joulukuuta 1909 (67 vuotta) Rooma, Italian kuningaskunta |
Tiedot | |
Puolue | Historiallinen Vasemmisto |
Alessandro Fortis (16. syyskuuta 1842 Forlì, Kirkkovaltio – 4. joulukuuta 1909 Rooma) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1905–1906.[1]
Fortis taisteli nuoruudessaan Giuseppe Garibaldin joukoissa vuosina 1866 ja 1867. Italian kuningaskunnassa hän esiintyi kiihkeänä tasavaltalaisena ja oli vuonna 1874 viisi kuukautta pidätettynä, koska hänen väitettiin valmistelleen kapinaa yhdessä sosialistien kanssa. Myöhemmin hän kuitenkin lievensi näkemyksiään ja kannusti tasavaltalaisiakin osallistumaan hallituksiin.[1] Tultuaan vuonna 1880 syntymäkaupunkinsa Forlìn edustajaksi Italian edustajakamariin Fortis alkoi siirtyä poliittisissa näkemyksissään oikealle. Hän oli vuosina 1898–1899 maatalous- ja kauppaministerinä Luigi Pellouxin hallituksessa.[1]
Kun Giovanni Giolitti helmikuussa 1905 jätti pääministerin tehtävät terveyssyistä, hän toivoi Fortisista seuraajaansa, ja tämä nimitettiin tehtävään 28. maaliskuuta. Fortis torjui uhanneen rautatietyöläisten lakon julistamalla rautatietyöläiset valtion virkamiehiksi, joilla ei ollut lupaa lakkoilla. Huhtikuussa 1905 hänen hallituksensa kansallisti Italian rautatiet, mutta tarjosi samalla suuren summan rautatieyhtiöille, minkä seurauksena häntä syytettiin korruptiosta. Fortisin hallitus kaatui lopulta kiistaan espanjalaisten viinien tullimaksujen alentamisesta, jota Etelä-Italian viininviljelijät vastustivat.[1][2] Fortis kokosi hallituksen uudestaan joulukuussa 1905, mutta onnistui vain menettämään radikaalien tuen saamatta kuitenkaan uusia kannattajia oikealta. Hän erosi 8. helmikuuta 1906.[2]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search